Asta nu e mână de muncitor în turnătorie.
Dacă lucrezi cu oţelul, trebuie să fii obişnuit cu căldura.
Îl vreau pe Rosta! Viktor Rosta!
A plecat!
Unde?
Cafeneaua Muncitorilor!
C Ă L D U R A R O Ş I E
Se împute treaba.
Acum 10 ani nu existau droguri. Acum avem o problemă.
Peste încă zece ani va fi ca la Miami.
Niciodată nu se va întâmpla asta.
Greşeşti.
Ştii ultima ta poreclă?
Ofiţerii îţi spuneau Falcă de fier...
dar după bătaia din zăpadă, te-au poreclit Cap rotund.
Ca să fiu sincer, şi eu sunt circumcis.
Cum mai stai cu răceala?
Groaznic. Mama ta nu te-a învăţat ceva leacuri băbeşti?
Încearcă să ţii în mână o piatră fierbinte.
Bine, ascultă... Intri tu primul şi eu rămân în urmă...
să ne asigurăm că oamenii noştri sunt pe poziţie.
Hai să punem mâna pe ei.
Totul e în regulă. Nici o problemă, tov. Ofiţer.
Să mergem. Toţi.
De ce te iei mereu de noi, georgienii?
Suntem nişte oameni simpli.
Poate din cauza asta suntem o pradă aşa uşoară.
Ce-o să se aleagă de ţara asta?
S-a ajuns ca pe vremuri!
Nu suntem vinovaţi de nimic!
Ce dovezi ai?
L-am împuşcat în picior pe fratele lui.
Stai! Eşti arestat!
Aruncă arma!
Acum!
Cătuşele sunt o idee bună.
Informatorii noştri...
spun că Rosta a zburat din ţară împreună cu alţi doi criminali...
Josip Baroda şi Pytor Tatomovich.
Îl vom găsi.
Va plăti pentru crimele împotriva poporului.
Abdul Elijah spune că încheiem afacerea. Du banii la loc sigur, bine?
Ne întâlnim iar aici la 3:00. Adu-mi o cheie. Mergem să-ţi verificăm paraii.
Încărcătura ta e pe drum. Cred că ai pentru mine un comision. Trebuie să-ţi fac rost de un curier, nu?
Slăvit fie Abdul Elijah şi cartierul.
A fost o plăcere să colaborăm, tovarăşe.
Oh! Atenţiune!
Gaşca fetelor amuzante. O pereche de ţâţe, ora 11:00.
Dumnezeule!
Crezi că le-a cumpărat? Eu nu cred.
Eu cred că sunt de la mama lor.
Art!
Era doar o părere.
Iisuse!
- Trebuie să fii mort dacă nu le observi. - Care-i problema ta?
Sunt un bărbat. Am şi eu nevoile mele.
Eşti în timpul programului. Termină!
Ar trebui s-o arestăm.
- Cu ce l-aţi prins la înghesuială? - L-am prins cu livrări în perioada de supraveghere.
I-am dat o şansă: Să-mi şoptească la ureche...
sau îl înfund pe cinci ani la închisoarea Joliet.
A turnat o tranzacţie babană a unor capete rase?
Nu-mi spune că dăm de capete rase. Urăsc capetele rase!
Eşti la un pas de a-ţi pierde slujba.
Ne laşi puţin, Charlie?
Da, bine.
Nu îţi faci nici un serviciu.
Asta e o informaţie bună. Am aflat-o de la tipul meu Streak.
Bine, haide. Să mergem.
Stai! Poliţia! Mâinile sus!
Gura!
N-aveţi nici o dovadă!
Urmează-mă. Ai dreptul să nu declari nimic.
Tot ce spui poate fi folosit împotriva ta la proces.
Scara de incendiu!
Stai, nenorocitule!
Nu te impacienta. Sunt un profesionist.
Semeni cu Marvin Hagler.
Am pierdut un pariu din cauza lui Hagler!
Hei! Cât mai stai acolo, omule? Nici măcar nu foloseşti nenorocitul ăla de telefon!
Idiotule.
Da, prioritate maximă. Aştept confirmarea.
Vom acţiona cu cea mai mare atenţie.
Du asta imediat colonelului Kulikov.
Pe urmă trimite după căpitanul Danko.
Să se prezinte la raport cât mai curând posibil.
Veşti bune, tovarăşe.
America.
Chicago. Gangsteri.
Ţi se dă o mare responsabilitate, căpitane.
Viktor a fost arestat pentru o găinărie.
Cei doi complici ai lui sunt încă în libertate.
Viktor organiza o livrare enormă de cocaină către America.
Informatorii noştri spun că valora cinci milioane de dolari.
Adu-l acasă pe Viktor.
Adu-l acasă dar nu le spune americanilor.
Repet, nu le spune nimic americanilor.
Să nu discuţi problemele noastre.
Adu-l pe Viktor la noi.
Ne vom răzbuna, Yuri...
şi vom proteja băieţii noştri de otrava vestului...
Aveţi încredere în mine.
- Ce faci, iubito? - Du-te dracului.
Mulţumesc. Mulţumesc mult. Gândeşti bine.
Ar trebui să iasă.
Trece prin vamă chiar acum.
Ai citit raportul lui Stobbs despre arestarea capetelor rase?
- Spune că te-ai comportat adecvat. - Adecvat. Iisuse Cristoase! Ce dobitoc!
E chestie de personalitate.
Lui Stobbs pur şi simplu nu-i place de tine.
Punem pariu că nu vorbeşte engleză.
- Căpitan Danko. - Da.
Sunt detectiv-sergent Gallagher, Departamentul de Poliţie Chicago.
- Mă bucur să te cunosc. - Mulţumesc.
El e colegul meu, detectiv-sergent Ridzik.
- Eşti pentru prima data la Chicago? - Da.
Cum a fost zborul?
Bine.
- Ţi-e foame? - Nu.
Sete?
Îmi pare rău că vă stric povestea de dragoste, dar am parcat neregulamentar. Fără supărare.
O maşină îţi stă la dispoziţie.
Facem jumătate de oră până în oraş.
E o călătorie plăcută. O să-ţi placă.
Frumoasă noapte.
În ultima vreme a fost cam cald. Nicăieri nu e mai cald ca la Chicago în august.
Umiditatea de omoară.
Umiditatea. Ştii tu, umezeala din aer.
Cum mai e la Moscova.
Cald.
Fără umiditate.
Unde ai învăţat engleză aşa bine?
În armată.
Cursuri obligatorii. Şcoala de lingvistică din Kiev.
Oh, da. Vine de la Pui Kiev.
Am servit la nunta surorii mele.
Probabil Viktor Rosta a scos din sărite mulţi comisari...
dacă a trebuit să trimită pe cineva să-l ţină de mână până acasă.
Ce a făcut? A făcut pipi la Kremlin?
Îmi cer scuze pentru colegul meu, căpitane.
E suspicios de felul lui.
Tu l-ai arestat pe Viktor?
- Eu? Patrula l-a arestat. - Unde?
Lângă hotelul lui, The Garvin.
Colcăie de traficanţi de droguri peşti, prostituate.
Du-mă acolo.
Ţi-am făcut rezervare la Casa Executivilor.
Te rog. Garvin.
Eşti sigur că vrei să stai acolo? E oribil. Ai o alternativă.
Aici stau.
- Dacă ai probleme cu banii... - Mulţumesc.
Mă descurc.
Tu eşti şefu'.
Te iau mâine dimineaţă la ora 9:00.
Mi-a făcut plăcere conversaţia cu tine, căpitane.
- Ce părere ai? - Cred că e un dobitoc.
- Danko. - Cu plăcere.
Trece-ţi numele în registrul ăsta mare.
Aţi avut aici un tip pe nume "Rosta."
Viktor Rosta.
- Un rus? - Sovietic.
Vreau aceeaşi cameră.
Şi tu eşti rus?
Felicitări.
Este camera 302.
În sus pe scări.
Capitalismul.
Aici e recepţia.
Pare că tocmai a lovit un val de delicvenţi, nu?
Aici am fost repartizat prima dată când am venit...
Mi s-a părut că scăpase tot iadul.
Nu. E doar o dimineaţă obişnuită de luni.
Asta e uniformă de poliţist rus?
Parcă ar fi un poştaş de elită sau de pe vremea celui de-al doilea război mondial.
- Fii civilizată cu oaspetele nostru, Audrey. - Da, domnule.
Nu regele.
Şah mat în două mutări.
Mută nebunul şi ia dama de pe patru.
Mulţumesc de sfat, tovarăşe dar cred că mă descurc.
Pe aici, căpitane.
Ce tupeu pe tipul ăla.
Căpitan Danko, Miliţia din Moscova.
El este comandantul Donnelly, şeful districtului.
Mulţumesc, Tom. Căpitanul te va însoţi imediat.
Este un ordin de extrădare. E nevoie doar de semnătura dvs.
A trecut pe roşu. Nu avea permis de conducere.
Poliţistul a găsit o armă în torpedou, aşa că l-a adus aici.
L-am luat la întrebări. Pe urmă a refuzat să vorbească engleză.
Când am găsit tatuajul cu litere chirilice ne-am dat seama că e unul de-al vostru.
Viktor nu a cerut azil politic?
Cred că vrea să plece acasă.
Audrey, adu-l pe sergentul Ridzik.
Bine.
Ajută la tratarea stresului. Te uiţi la peştişori...
Uzi florile.
Exerciţii speciale de respiraţie. Îţi controlezi tensiunea.
Asculţi sunete plăcute.
Te relaxezi.
Eu unul cred că totul nu e decât un mare rahat!
Dar când ajungi la infarct, nu îţi mai pui întrebări.
Auzi...
asa de curiozitate şi cum probabil că poliţiştii sunt la fel peste tot...
voi, sovieticii, cum faceţi faţă stresului?
Cu votcă.
Da, domnule.
Te duci cu Gallagher şi cu căpitanul la închisoarea oraşului.
Ai grijă să semneze formularul ăsta înainte să plece cu Gallagher la aeroport.
Şi pe urmă îmi aduci înapoi copia de deasupra.
Adu-mi doar înapoi formularul de deasupra.
- Da, domnule. - Aşa va fi totul oficial.
La revedere, căpitane. Mi-a făcut plăcere să colaborăm.
- Gallagher! Treci la taximetrie. - Bine.
Ridică-te.
Te duc acasă.
Mănânci rahat.
Se vede că sunt prieteni vechi Limbajul trupului e ceva superb.
Suntem gata.
Da, domnule.
De la ce e cheia asta?
Pupă-mă-n fund!
- Ştiţi la ce poate folosi cheia asta? - Pare a fi o cheie de la un dulap.
De ce nu-ţi întrebi amicul?
Încearcă tu.
Unde e dulapul...
care se deschide cu cheia asta?
- Ce a spus? - A spus...
"Du-te şi pup-o pe mă-ta-n cur"
Nenorocitule! Vino aici.
Nenorocitule!
- Uşurel! - Sunt bine!
- Uşurel. - Sunt bine. Păţesc mereu asta.
În fiecare zi mă trimite câte cineva să i-o trag maică-mii.
- N-ai văzut ce cur are mama? - Nu, n-am văzut.
Ei bine, şi ţie ţi-ar plăcea să i-o tragi.
Nu trebuia să spui aşa ceva despre mama ta.
Ce-ţi pasă ţie? Nu e cazul tău. Nu e cazul meu.
- Nici măcar nu e un caz al americanilor. - Bine, bine.
Aici nu suntem decât escorte. Stăpâneşte-te.
Cum să ignor ce a zis?
Găseşte o cale de mijloc.
Pe aici, măscăriciule.
Bine, eu m-am cărat.
Uite, căpitane, îţi urez zbor plăcut spre casă.
Dacă ai ocazia să bagi rahatul ăsta unde trebuie
fă-o când treci pe deasupra polului.
Apropo, ai avut dreptate cu mutarea aia de şah. Eram mort din două mutări.
Era evident.
Iartă-l pe Ridzik, căpitane. Trece printr-o perioadă mai grea.
- Se bagă în rahaturi - Încerc să-l uit pe Ridzik.
- Salut, Bernie. - Da, domnule.
Dă-mi Sun Times şi un formular de pariuri pentru curse.
Ai vreu pont?
Mişcă!
- Haide, să mergem! - Cheia!
Haide, omule!
Să mergem! Să mergem!
- Cum se simte doctore? - E prea devreme să mă pronunţ.
Nu există nici o fractură, dar căpitanul Danko are o contuzie.
Avem nevoie de el să facă o declaraţie completă.
Nu cred că obţineţi mare lucru de la el azi.
Mulţumesc foarte mult.
Gallagher n-a avut nici o şansă.
Cred că e opera capetelor rase.
Posibil. Au ieşit ieri dimineaţă. Pe motiv de mandat ilegal.
Chiar şi tipul cu arma?
A ieşit pe uşă cu o strângere de mână din partea judecătorului.
- Rahat. - Ascultă asta.
Tipul ăsta pe care l-ai împuşcat, conform actelor, este tot rus.
Îţi vine să crezi asta?
Tovarăşe căpitan Danko, e aici tovarăşul consul Stepanovich.
Eu sunt Moussorsky, ofiţerul dvs de legătură.
Am venit de la Washington.
Am luat primul avion când am auzit ştirile.
Trebuie să ştim ce s-a întâmplat.
Când ne întoarcem la Washington, trebuie să trimitem un raport complet la Moscova.
Nu e nimic de raportat.
Atitudinea dvs. Lasă de dorit.
A scăpat. Luaţi toate detaliile de la americani.
Ei pun prea multe întrebări. S-ar putea să fie jenant.
Rosta a scăpat din cauza prostiei dumitale.
Rosta îşi va încheia afacerea şi va trimite acasă otrava americană.
prin reţeaua lui din Georgia.
Suntem de râsul lumii.
Ai dat greş.
N-aveţi decât să raportaţi ce vreţi.
Am trimis deja o telegramă la Ministerul Afacerilor Interne.
Când ieşi din spital, să fii în primul avion spre Moscova.
Şefii tăi te aşteaptă...
la aterizare.
Îmi pare rău, dar poliţia va trebui să aibă răbdare.
Căpitanul Danko nu trebuie să mai comunice.
Ruşii au putut vorbi cu el. De ce?
Erau cei mai apropiaţi ca familie şi nu aveau de gând să-l interogheze.
Cum ai trecut aia prin vamă?
Imunitate diplomatică.
Grozav. Asta îmi va reda încrederea în siguranţa de pe aeroport.
N-ai voie să porţi arma aia, Danko.
Dar să-ţi zic cum facem.
Spune-mi care-i treaba cu Viktor şi poţi păstra arma.
Ia-o.
Las-o mai moale cu rahatul ăsta, ce zici?
Poate că rahaturile astea ruseşti sunt eficiente la masa de şah, dar nu şi aici.
Ai renunţat la uniformă?
Acum lucrez sub acoperire.
Acoperire?
Arăţi ca Gumby.
Te vei integra foarte bine.
Pentru informare, căpitane, l-am împuşcat pe unul din ruşii voştri.
Din păcate, nu e mort. E la terapie intensivă.
Când îşi revine, n-ar fi rău să vorbeşti cu el.
Cât mai durează până atunci?
Te crezi la Ştirile ProTV? Am eu mutră de doctor?
Alte lucruri sunt prioritare.
Hei, Gumby?
Unde te duci?
Calmează-te. Mă ocup eu. Mulţumesc.
- De ce te-ai dat jos din pat? - Crede că îl va găsi pe Viktor.
- Drăguţ. Fii cu ochii pe el. - De ce eu?
Pentru că aşa am spus eu. Este un martor ocular.
Poate Donnelly se lămureşte ce să facă cu el.
- Cum de am parte eu de toate rahaturile? - Pentru că ţi se potrivesc.
- Vii cu mine? - Ai auzit. Execut ordinele primite.
- Mă duci la acelaşi hotel? - Arăt a taximetru?
Da.
N-am făcut altceva decât să-l duc înapoi la hotel.
A intrat, a ieşit după zece minute.
N-am ştiut ce să fac, aşa că l-am adus aici.
Bine. Bun.
Cât priveşte implicarea ta în asta, cunoşti procedura standard.
Dacă eşti martor la o crimă, nu poţi să iei parte la investigaţii.
Bine, ştiu.
Nu îţi iau cazul.
Erai prieten cu Gallagher.
Te bag eu cumva.
Trimite-l pe Danko înăuntru.
Cei doi oficiali ruşi care au venit la spital.
Îl vor neapărat pe Danko.
Aşa că le-am spus că îl vom urca curând în avion.
Ia loc căpitane.
L-ai cunoscut pe locotenentul Stobbs?
Stobbs se ocupă de investigaţia asta.
Ne-am cunoscut. Căpitane, aş vrea să-ţi arăt asta.
"Viktor Rosta. Nume complet, Viktor Sedgavich Rostavili.
"Născut în data de 4 septembrie, 1944. Georgia, Rusia.
"Tatăl său a avut onoarea de a fi spânzurat de U.S.S.R...
"pentru delictul de hăiducie"
Hăiducie?
Incendieri de sate, violări de femei...
Asta se întâmplă încă în Rusia?
În trecut, în timpul războiului.
Nu acum.
Aşa spui tu. Aici scrie că...
Viktor a petrecut trei ani în armată şi şase ani...
într-un lagăr de muncă forţată pentru trafic de droguri.
"Este dat în urmărire în U.S.S.R...
"pentru crimă, răpire, viol...
"excrocherie, speculaţii valutare...
"şi trafic de droguri."
De unde ai informaţiile astea?
Băieţii tăi de la Washington s-au hotărât să coopereze după ce Viktor a şters-o.
De fapt au o atitudine complet schimbată.
Am auzit că ne trimit nişte icre negre.
De ce nu ne-ai spus asta înainte?
Nu eram autorizat s-o fac.
Rahat!
Guvernului meu nu-i place să spele rufele în public.
Mai e ceva ce ar trebui să ştim?
Nu voi părăsi ţara asta fără Viktor.
Am nevoie de colaborare.
Dacă vrei să rămâi pe aici...
şi să-l găseşti pe Viktor, căpitane, eu n-am nimic împotrivă.
Mai e ceva.
Nu vreau să pună presa mâna pe tine.
Şi nu te mişca prin oraş ca Armata Roşie, bine?
Ai înnebunit?
Danko este arma perfectă, Charley; un taur înfuriat.
Dacă ne ajută să-l găsim pe Rosta, foarte bine.
Dacă o dă în bară şi încalcă legea, este rus.
- Cum rămâne cu Ridzik? - Ridzik e un poliţist bun.
Şi un expert în călcatul în străchini.
Din punctul de vedere al departamentului, noi n-avem ce pierde.
O să pun să-l aducă pe informatorul lui Gallagher...
tipul care ne-a ajutat să închidem capetele alea rase.
E o javră, dar cred că ne poate spune cine face afacerea cu capetele rase.
Îl vizitează pe Viktor în închisoare?
Doar două persoane au avut onoarea asta:
O tipă pe nume Cat Manzetti şi rusul pe care l-am împuşcat.
Fata e instructor de dans pentru primărie în parcul Wicker.
Mai târziu vom încerca să dăm de ea.
Cât despre peştele ăsta plin de rahat.
În această ţară, noi ne străduim să protejăm drepturile omului.
Se cheamă Actul Miranda, şi acolo scrie că nu te poţi atinge de el cu un deget.
Nu vreau să mă ating de el. Vreau să-l fac să vorbească.
Asta las-o în seama mea.
Hei, Streak.
- Nu mă poţi ţine aici, Dickweed! - Câtă antipatie.
Nu ai pentru ce să mă ţii. Este un rahat!
- Uşurel. - Unde e Viktor?
Ce dracu' faci? N-ai de gând să fii civilizat?
Nu ştiu cine dracu' e ăsta, dar vă las pe amândoi fără insigne.
Uşurel, Streak. Stai jos, calmează-te.
Vreau să te întreb câte ceva despre capetele alea rase.
Preţul corect pentru serviciile prestate?
Capitalismul funcţionează, nu-i aşa, Streak?
Capetele rase pun la cale o tranzacţie enormă. I-am spus lui Gallagher. Punct.
Minte.
În ţara asta, are e dreptul lui s-o facă.
Miroase cumva a heroină?
- Ce-i asta? - Fii serios, omule!
- Ai intrat cu asta în secţia de poliţie? - Tu mi-ai pus-o în buzunar.
Asta e lipsă de respect. Are greutatea considerată trafic.
Aranjament de poliţişti nenorociţi!
Eşti concediat. Ştii pe cine am eu la mână?
Tranzacţia capetelor rase: cine, când şi unde?
Avocatul meu face Asociaţia Drepturilor Americane să pară nişte nazişti nenorociţi.
Îşi câştigă pâinea înfundând poliţişti corupţi. Probabil pe tine te va da în judecată gratis.
Şi ţie nu-ţi spun nimic!
Iisuse! Oh, rahat!
Abdul Elijah conduce tranzacţia de la Joliet.
Încărcătura vine în vreo două zile. Nu ştiu unde.
Jur pe viaţa mea! Nu ştiu!
Metoda sovietică e mai rentabilă.
Mă bucur că mi-am pierdut timpul explicându-i ce drepturi are.
Îmi pare rău pentru mână. Trebuie să ai grijă la tocurile uşilor.
Sunt periculoase.
Să-i rupi degetele în faţa mea. Să faci una ca asta.
- M-ai ignorat. - Miranda?
În ţara ta este permis să minţi, să pui droguri în buzunare?
Nu, nu chiar.
Poate am exagerat puţin. Vroiam doar să-l fac să vorbească.
- N-aveam de gând să-l dau în gât. - Am exagerat amândoi.
Rahat! Nu ştiu decât că Gallagher e mort, rusul tău e undeva în libertate...
şi trebuie să fac pe şoferul tău cât e ziulica de lungă.
Chiar e mizerabil.
Cine e Abdul Elijah?
Conduce una din cele mai mari organizaţii criminale la ora asta.
- Unde pot să-l găsesc? - La închisoare.
Acolo se aplică legea Miranda?
Da. Miranda se aplică.
Până şi nenorociţii au drepturi în ţara asta. Ţi-am spus.
În Uniunea Sovietică, un nenorocit poate vorbi cu avocatul abia după două zile.
Îţi baţi joc de mine!
Nu-mi bat joc de tine!
Mergem să-l vedem pe Abdul? Da?
Sigur. Cum spui tu, Gumby. Eu sunt escorta ta.
Sper că costumul ăla nu va exploda, nu?
- Cred că eşti în siguranţă. - Întrebam şi eu.
După ce băg la zdup câte un nenorocit, intră în acţiune găştile.
Frăţia Ariană, capetele rase, musulmanii.
Deoarece majoritatea sunt recidivişti, liderii găştilor au legături în afară.
Sunt operaţionali.
Terenul de sport al capetelor rase.
- De acum încolo, eşti pe picioarele tale. - Mulţumesc.
Acolo e. Abdul Elijah...
stă pe tron cu acoliţii lui.
Îi pune să se radă în cap în semn de supunere.
Probabil pentru şefi regulile sunt diferite.
Parcă seamănă cu guvernul tău, nu lvan?
Tu, vino aici.
Vreau să vorbesc cu tine.
El e căpitanul Ivan Danko. A venit tocmai din Rusia să vorbească cu şeful tău de cercetaşi.
Impresionant, da' tu cine dracu' eşti?
Tipii ăştia n-au pic de respect, pentru autoritatea de ofiţer de poliţie.
Nu zău.
Liderii revoluţiei politice aşa ca mine...
sunt încarceraţi pentru a păstra tăcerea.
Ce crimă politică ai comis?
Am spart o bancă.
Acum, dle Moscova, să trecem la subiect. Ce vrei?
Am cheia lui Viktor.
Dacă aşa e, atunci trebuie să ai şi banii lui Viktor...
ai nevoie de o jumătate de bancnotă de 100$ şi batem palma.
Eu îţi dau cheia, tu mi-l dai pe Viktor.
Aşa ceva nu se face.
Păstrezi cocaina.
Rău. Vrei să mă faci să-mi compromit principiile.
Noi nu suntem ca poliţia americană.
Tu livrezi droguri în ţara mea şi te trezeşti într-o dimineaţă...
şi-ţi găseşti testiculele plutind într-un borcan cu apă lângă pat.
Sunt un sfânt. N-am nevoie de testicule.
Atunci mă mulţumesc cu ochii tăi.
Nu mă poţi ameninţa, albitură.
Ştii care este crima mea? Crima mea este că m-am născut.
Am 38 de ani şi am stat închis 26 din ei.
Aici m-am educat.
Am înţeles că această ţară a fost construită prin exploatarea negrilor.
Desigur, n-am auzit nimic despre fraţii mei din ţara ta.
Dar în ţara ta, oamenii sunt exploataţi la fel.
Aşa că asta face din mine singurul marxist din zonă...
nu-i aşa, tovarăşe?
Vezi tu, asta nu e doar o simplă vânzare de droguri.
Asta e politică, iubitule. Este economie.
Este spiritualitate.
Eu am de gând să vând droguri...
tuturor albiturilor din lumea asta...
şi surorii lui.
Încă îl mai vreau pe Viktor Rosta.
- Da, la disperare. Se vede. - Unde îl pot găsi?
Să-ţi spun ce voi face, căpitane.
Am să vă pun pe voi două albituri în legătură să văd dacă o scoateţi la capăt.
Eu am nevoie de Viktor.
El are nevoie de cheia aia.
Iar tu...
nu eşti decât un alt nenorocit cu care trebuie să avem de-a face.
Fii fericit.
Şi ia spune. Cum a fost?
- Bine. - Bine?
N-ai de gând să termini cu rahaturile?
Ai vorbit atât cu jazzistul ăla, că mai aveam puţin şi mă rădeam în cap.
Ar putea fi o idee bună.
- Ce-a fost asta? - Ceasul meu.
- Merge după ora Moscovei. - E ora să-l iei pe Pokey (căluţul lui Gumby)?
- E timpul să-mi hrănesc papagalul. - Asta ce mai e?
Aşa se spune în ruseşte la o labă scurtă?
- Nu cred. - Ce are papagalul?
Nimic. N-am spus că papagalul ar avea vreo problemă.
Sora mea cea mică avea unul.
Vrei un papagal, n-am nimic împotrivă. Nu-mi pasă.
Crezi că papagalul e femelă?
Am spus eu asta? N-am spus asta, nu?
Ce ştiu eu? Probabil că e în regulă.
- Cristoase, e-n regulă. - Mulţumesc.
Cu plăcere.
Lent şi rapid.
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, şoldurile.
Uşor.
Unu, doi, uşor.
Îmi arătaţi şi mie legitimaţiile? Îmi place să ştiu cu cine stau de vorbă.
Ridzik, Arthur. Detectiv-sergent.
El e căpitan Danko. E de la Moscova.
L-ai vizitat pe Rosta la închisoare.
- Despre ce aţi vorbit? - Despre vreme...
impozite, inflaţie.
L-ai cunoscut la agăţat în barul hotelului?
Du-te dracului.
Nu. Am o durere de cap şi cu gust rafinat.
Nu sunt obligată să ascult.
Este foarte important. Mulţi oameni pot avea de suferit.
Rahat.
Nu este mare lucru.
Mi-a spus să mă duc la The Garvin, să mă cazez în fosta lui camer, unde să caut.
Era doar un paşaport şi bancnota asta de 100$ ruptă în jumate.
I-am dat-o unui prieten al lui Viktor. Nici măcar nu ştiu cum îl cheamă.
Termină cu prostiile. Spune-mi unde-l pot găsi.
Nu ştiu.
- Ai un număr de telefon? - L-am pierdut.
- Uite, Viktor ăsta e un nenorocit. - Nu zău?
- Din cauza lui a murit un poliţist. - Nu ştiu.
Ştii ceva de cazul 11 împotriva Statului? Te bag la închisoare pentru crimă.
- Încerci să mă sperii? - Mă întreb de ce îl ajuţi pe Viktor.
E soţul meu.
O s-o înfund pe curva asta de n-o s-o poată duce.
Aşteaptă. O putem folosi pentru a-l găsi pe Viktor.
Tu eşti plin de idei. N-ar fi rău să mă duc acasă să o iau la labă.
Să mă uit la Urmărire Generală.
Viktor foloseşte un nume fals, se însoară cu o americancă să obţină viza de State.
Exact. De ce mi se pare că iei lucrurile foarte personal?
I-am împuşcat fratele acum şase luni la Moscova.
- L-ai omorât? - Da.
- Bravo ţie. - Mulţumesc.
Hai să stăm s-o aşteptăm. Tu du-te şi adu maşina.
Eu mă duc să iau ceva de mâncare. Îţi iau câte ceva din toate alimentele sănătoase:
hamburger, cartofi prăjiţi, cafea, gogoşi.
- Stai. - Nu-ţi place ceapa?
- Dă-mi cheia de la maşină. - Nu e încuiată.
Dacă pleacă?
Nu, nu poţi conduce maşina aia. Dacă faci vreun accident?
Mă vor trece la munca de birou până la pensie.
Cheia.
Bine. Dar claxonează dacă vezi ceva.
Hei, idiotule. Nu poţi parca aici.
Ăla e locul meu de parcare. Locuiesc chiar acolo sus.
Aşa că cară-te, sau dă-mi 50 de parai.
- Nu înţeleg. - Să-ţi explic, oligofrenule.
Ori îţi mişti curul, ori îmi dai 50 de parai, ori îmi iau bâta...
şi-ţi fac praf maşina.
- O ştii pe Miranda? - N-am auzit de târfa asta în viaţa mea.
- Totul e bine. - Da, bine. Nici o problemă.
Şi ce-i cu rahatul ăla de pe trotuar?
Aici locuieşte.
Eşti o adevărată comoară.
Am sunat la secţie. Ia ghici.
Tatomovich, nenorocitul pe care l-am împuşcat?
Iese din comă.
De ce nu mergem să-l interogăm şi să terminăm odată.
Uite-o.
- Acum mergem. - Stai, stai!
Rahat! La dracu'! Iisuse Cristoase! Mi-am ars scula!
Oh, Doamne! Iisuse!
Uite ce mizerie am făcut. Acum trebuie să spăl maşina.
Mi-am nenorocit costumul şi mi-am ars boaşele.
Toată seara voi arăta ca şi cum am făcut pe mine.
Ai grijă cum conduci.
Nu am chef de accidente.
Va trebui să trec la munca de birou pentru totdeauna.
Stăpânesc maşina.
Da, sigur. Presupun că ai învăţat tot ce trebuie să ştii...
despre accidente rutiere şi preţul asigurărilor la şcoala ta din Kiev.
În ţările socialiste, nu e nevoie de asigurare.
Statul plăteşte totul.
Da. Ei bine, ia zi-mi o chestie...
Dacă e aşa un paradis...
de ce aveţi aceleaşi probleme ca şi noi cu heroina şi cocaina?
Chinezii au găsit o soluţie.
Imediat după revoluţie...
au aliniat toţi traficanţii de droguri, dependenţii...
i-au dus în piaţa publică şi i-au împuşcat în ceafă.
Aici n-ar merge mişcarea asta. Politicienii n-ar înghite-o.
Împuşcaţi-i pe ei primii.
Cristoase! Sunt în spatele nostru.
Asta e ideea principală.
Ia uite. O gaşcă de fani ai baschetului se îndreaptă înarmaţi spre noi.
- Ţine asta. - Ce e asta?
Cheia lui Viktor.
- Lasă pistolul. - Eşti nebun?
Trebuie să vă comunic că asta e un armistiţiu aranjat de Abdul.
- Lăsaţi armele la tipii ăia. - Nici nu mă gândesc.
Un poliţist din Chicago nu-şi predă niciodată arma.
Poftim.
Ai cheia?
Mă bucur că am ascuns cheia aia.
Bine că n-am adus-o. Altfel am fi într-un mare rahat.
Nu-ţi pierde timpul.
- Unde e Viktor? - Totul este sub control.
Bun, atunci. Eu fac pe translatorul.
Tu ai treaba ta. Tu eşti ostaticul.
Eu m-am cărat. M-am săturat de aerele astea macho.
Mulţumesc pentru ajutor.
Îmi pare rău, dar asta mă depăşeşte.
Iubito, înţeleg. Pe bune.
Du-te la Viktor.
E pe rampa aia de acolo. Dacă te dezlănţui cumva...
prietenul tău de aici o încasează.
Ai auzit?
Idiotule.
Nu-mi place să fiu pe post de momeală. Am crezut că Viktor vrea să mă vadă.
Viktor vrea să urci în maşină.
Dacă mi-ar fi lăsat pistolul, ai fi fost deja un om mort.
O ţigară?
Oamenii au multe nevoi.
Unii de lege şi ordine, alţii de distracţie.
Amândoi avem codurile noastre.
Tu, unul de la stat.
Al meu...
unul al hoţilor.
Amândoi respectăm curajul.
Ne păstrăm în viaţă prin sfidare.
Tu dispreţuieşti viaţa.
Tu nu, nu?
Mi-ai omorât prietenul.
Tu mi-ai omorât fratele.
Fratele tău era un criminal.
Un om mort e un om mort.
După 70 de ani, încep să se deschidă uşile Moscovei.
Prima gură de libertate va fi amestecată cu cocaină.
Orice ţară care i-a supravieţuit lui Stalin...
poate face faţă unor droguri nevinovate.
Cred că ar trebui să cobori de pe calul tău, căpitane...
şi să începi să vorbeşti despre afaceri.
Tu ai cheia mea.
Am nevoie disperată de ea.
Sunt dispus să plătesc generos pentru ea.
Mai mult decât ai putea tu câştiga în zece ani.
Eu nu vând droguri.
Prostii.
Eşti atât de idiot.
Credeam că vei fi mai rezonabil.
Banii pot face un om să fie rezonabil.
Dar nu.
Nu cred.
Nu cu tine.
Tu eşti unul din sovieticii ăia...
care privesc moartea în faţă.
Te cunosc bine.
Fără mine, tu nici măcar nu exişti.
Nu-mi pasă că ne-au dat înapoi armele nenorocite!
Ăştia sunt nenorociţii care l-au omorât pe Gallagher.
Şi mai spui că eşti poliţist!
În ţara asta, avem încredere în parteneri.
Nu ne ascundem de partener...
şi nu ne lăsăm partenerul...
cu scula în mână...
în timp ce un nenorocit ras în cap are un pistol la tâmpla lui!
Poftim! Ia cheia asta nenorocită. Ia-o!
Acum mergem la spital să-l interogăm pe Tatomovich.
Eşti un dobitoc!
- Am venit să vorbim cu Tatomovich. - Aici este.
Asta nu face parte din înţelegerea noastră. Am crezut...
Cum se simte?
A început să-şi revină cam acum o oră, bălmăjind ceva pe ruseşte.
Acum e o asistentă cu el.
- A fost vizitat de vreun poliţist? - Nu încă, dar sunt pe drum.
Mai bine îi aştepţi pe Stobbs şi Donnelly.
- Ernie, hai să luăm o cafea. - Sigur, bine.
Scuzaţi-mă.
Ia uite-te. Ştiam eu că trebuia să mă fac doctor.
Zona asta e limitată...
Hei, prietene. Hei, dobitocule!
Vorbeşte tu cu el, că îi ştii limba.
Haide, javră. Nu face pe mortul.
Asistenta.
Mişcă!
Rahat! Fii atent!
Fir-ar să fie, cucoană, poliţia! Stai sau trag.
- Nu! Lasă-l jos! - Ce faci aici?
- Lasă-l jos! Eşti nebun? - Mişcă-te, la naiba!
Nu! Opreşte-te!
Tu...
Ah, ce naiba? Era un tip.
Rahat!
- Eşti idioată. - N-am vrut să se întâmple nimic...
Viktor are zece femei ca tine acasă. Sunt toate moarte sau la puşcărie.
Şi ce-ai vrea să fac?
Du-te!
Nu înţeleg cum a putut să dispară fără urmă.
Ai verificat scara din spate?
Nici urmă de ea?
Pur şi simplu a dispărut?
- Bună treabă, Gumby. - Mulţumesc.
- Nu vorbeam serios. - Ştiu.
- În Rusia aveţi latrine? - Da.
Noi avem una aici şi stăm amândoi direct în ea.
Rahatul nu va ajunge la fereastră va ieşi direct prin tavan!
Ai grijă, cunoană, bine? Nu înţeleg de ce insişti să fac vaccinul antitetanos.
Am făcut unul acum 14 ani. Uşurel!
Ar trebui s-o împuşc pe curva aia.
Ce-i în chestia aia, ciment?
Aşa, care-i treaba?
La naiba, a fost o noapte nenorocită.
Întâi un nenorocit de cap ras şi-a înfipt pistolul în urechea mea...
- şi Danko a împuşcat un transvestit. - Am adorat întotdeauna rapoartele tale.
Dar voi adora mai ales partea cu detalii despre interogatoriul...
- informatorului lui Gallagher. - Streak?
Avocatul lui spune că ai încercat să-i rupi mâna.
Înaintează o plângere civilă şi una penală împotriva departamentului.
Eh, e un mare rahat. Putem să-l batem.
Şi-a prins mâna în uşă. Danko poate să-ţi spună.
După ce a stins alarma de la monitorul EKG...
transvestitul l-a omorât pe Tatomovich cu o bulă de aer pe venă.
Evident că nu vroia să ajungem să-l investigăm.
Viktor n-a vrut să-l iau eu la întrebări.
Transvestitul era al lui Viktor?
Da. Şi-a omorât propriul om.
Ştia că voi obţine informaţii de la Tatomovich.
- A considerat că e mai bine să-l omoare. - Aţi ajuns la soţia lui?
Tipa aia Manzetti? Toată noaptea ne-am chinuit să dăm de ea.
Nu, n-am reuşit nimic.
Spune-mi, căpitane. De unde ai luat arma pe care ai folosit-o?
E înregistrată pe numele meu. Moscova, Sediul Central al Miliţiei.
Nu ştia de armă.
În aceste condiţii, va trebui să-ţi cer să-mi predai arma.
Şi eu refuz.
Văd că Ridzik te-a învăţat ceva din umorul lui.
Arma dumitale, căpitane. Nu te pune cu mine.
Sergent, vreau să văd rapoartele despre incidentul ăsta până mâine dimineaţă la 10:00.
Tot ce ai făcut tu şi cu Danko.
Le veţi avea.
- Unde sunt martorii? - Pe hol.
Am nevoie de altă armă.
Lasă-mă în pace. Nu mă bag în rahatul ăsta.
N-avem nici un fir, amice. Suntem de unde am plecat.
Nu te uita la mine. Nu capeţi nimic.
Dacă-ţi dau o armă, am sfeclit-o. Ai înţeles?
Donnelly vrea să mă înfunde, aşa că ia-ţi gândul.
Treci în maşină şi calmează-te.
În Uniunea Sovietică sunt mulţi oameni ca şi comandantul Donnelly.
Îl înţeleg. Parcă ar lucra la KGB.
Bine, la naiba.
Bine, îţi sunt dator, pentru că mi-ai salvat viaţa astă seară.
Poftim.
Acum ai onoarea să deţii cea mai puternică armă din lume.
Podbyrin-ul sovietic de 9.2 milimetri...
este cel mai tare pistol din lume.
Toată lumea ştie că Magnum.44 este cel mai tare.
De ce crezi asta? E pistolul lui Dirty Harry?
Cine e Dirty Harry?
Ai de completat raportul de la faţa locului, raportul preliminar...
raportul despre accident, un chestionar de la medicul legist...
care trebuie scris în trei exemplare.
- Cum merge treaba, băieţi? - Grozav. Tocmai mi-a intrat...
- un piron în fund. - Sărăcuţul.
Uite, cucoană, nu am decât o cafea de culoarea potrivită.
Este singurul lucru bun în seara asta.
Eşti însurat?
Sunt doar curios. Din moment ce lucrăm împreună.
Ai fost vreodată?
Ai vreo prietenă?
Ai avut vreodată?
Bineînţeles.
Grozav. Mă bucur să aud asta.
Şi tatăl tău? E şi el poliţist?
A lucrat în armată. E mort de 11 ani.
Mama ta?
Asisentă medicală. A murit când eram tânăr.
Bunici?
Omorâţi în războiul împotriva naziştilor.
Nasoală treabă.
Ai fraţi sau surori?
Tu?
Am o soră. Divorţată.
Părinţii sunt morţi amândoi.
Tatăl meu a fost poliţist. Un poliţist foarte bun.
Probabil că nu vom pierde prea mult timp anul ăsta cu cumpărăturile de Crăciun, nu?
Nu-ţi place să vorbeşti despre lucrurile astea, nu?
Aşa mă gândeam şi eu.
Hei, dulcico! Cât mai suntem încă tineri, da?
Ceai, vă rog.
Într-un pahar, cu lămâie.
Nu-i aşa?
Am văzut Dr. Zhivago.
Eu mă duc înapoi la sediu. Tu dormi puţin şi fă un duş.
Ne întoarcem în câteva ore.
Hei, eşti ud leoarcă.
Mesaje.
Încercam să fiu prietenos.
Ai un teanc. Toate de la aceeaşi puicuţă.
A sunat la fiecare zece minute în ultima oră.
Hei, amice, am o idee. Ce-ar fi să foloseşti telefonul meu?
Să nu fie interurban, da?
Aici e Danko.
Uite, eu nu pot să mă bag în chestia asta.
Dacă află Viktor trebuie să-mi promiţi că mă vei proteja.
Drogurile vin în seara asta. Eu vi-l dau pe Viktor şi scap basma curată.
- Nu înţeleg. - Ştii foarte bine despre ce vorbesc.
Voi puneţi mâna pe Viktor şi eu sunt liberă. Înţelegi "liberă"?
Tot ce vreau este să revin la viaţa mea dinainte.
Primăria îmi dă $5.84 pe oră să învăţ copii să danseze ca să nu
ajungă nişte drogaţi; Viktor îmi dă zece miare doar să mă mărit cu el.
Fă şi singur socoteala.
El va lua legătura cu mine.
Aflu unde şi când are loc tranzacţia Eu vă spun vouă.
- De ce ţi-ar spune ţie? - Are încredere în mine. Sunt soţia lui.
Haide, Danko. Spune ceva.
Dacă pun mâna pe Viktor, îţi promit să fac ce pot să te ajut.
- Care-i problema ta? - Tu ce crezi?
Verifică-ţi mesajele. M-a înnebunit telefonul tău.
Ridzik, aici Nelligan.
Raportul 560... Te rog să-l termini astă-seară.
Trebuie predat până dimineaţă.
Hei, Art, aici Pat, cumnatul tău milionar.
Alo! Hei! Fii atent.
Treaba asta cu pensia alimentară a surorii tale scapă de sub control.
Trebuie să vorbim. Mă găseşti mai târziu la magazinul de chei.
Salut, băieţi.
Cum merge treaba?
Vrei înapoi camera ta?
Suntem gata pentru următorul caz. Să intre următorul cuplu.
D-nă judecător, acesta e cazul Antonello versus Antonello.
Ben Antonello este un ofiţer de poliţie de 27 de ani.
Roxanne Antonello are 23 de ani şi lucrează la...
- Faci tot timpul cumpărături? - Exact!
Unde e?
E în baie
Nu e ăsta tipul.
Viktor ne-a tras pe sfoară!
El e!
Nu. Nu sunt eu. Eu nu sunt cu ei. Nu ştiu nimic despre rahatul ăsta!
- Vreau doar să ies de aici. - Câţi mai sunt?
Nu ştiu. Mi-au ruinat trucul.
Nu ştiu nimic despre asta!
Hei, stai puţin!
Nu pot să cred. Ce e tot rahatul ăsta?
Unde te duci?
Sper că n-ai de gând să începi iar cu împuşcăturile!
Ce e acolo înăuntru?
Ce ai de gând să faci? Hai să ieşim de aici. Doamne!
Să nu te murdăreşti pe pantofi.
Îmi spui şi mie cine îi va explica toate astea şefului meu?
Parcă am fi în Beirut. Va fi foarte nervos.
Cine mă va susţine când îi voi spune că nu a fost vina mea?
Primăria din Chicago? Voi poliţiştii?
Cineva va trebui să plătească şi nu va fi nenorocitul ăla de comunist.
Nu ştiu! Nu ştiu nimic!
- Toţi au început să tragă pur şi simplu. - De unde ai pistolul?
Din geantă.
Nu ştiu nimic despre toate astea.
- Porţi pistol? - Toată lumea poartă pe aici.
Ai de-a face cu mulţi ciudaţi.
- Câţi mai sunt sus? - Trei.
Un singur lucru e clar în toată povestea asta.
Rusul ăla nenorocit ne ascunde încă ceva.
Tânăra găsită astă-seară în râul Chicago este Catherine "Pisica" Manzetti.
Victima era instructor de dans angajată la Centrul din Parcul Wicker.
Avea 24 de ani.
Corpul a fost descoperit sub podul Kinsey de o unitate de patrulă locală.
Nu se cunoaşte cauza morţii, dar nu a fost eliminată posibilitatea unei crime.
Până acum, investigatorii refuză să comenteze incidentul.
Dra Manzetti a fost identificată în documentele poliţiei.
În 1986, a fost acuzată de prosti...
E soţia lui Viktor.
Cat Manzetti. Am pescuit-o din râu cam acum o oră.
Raportul medical preliminar indică fractura gâtului sau strangulare.
Vreau imediat o autopsie.
Dacă vorbesc cu ei, fac infarct.
Adu-i înăuntru, închide-le gura şi atât.
Îl interoghez pe Danko mai târziu în biroul meu. Vreau un raport.
M-am înşelat în privinţa consecinţelor.
Donnelly spune că din acest moment eşti trecut la munca de birou.
Pe tine te trimitem în spatele cortinei, acolo unde ţi-e locul.
Mănânci rahat.
Poftim?
Ne vedem la birou.
Nenorociţi de ruşi idioţi!
Nu te simţi ofensta. Nu mă refeream la tine.
Mă refer la Viktor. Doar că Viktor nu e prost, pentru că cheia e la el.
Art, dacă tu şi amicul tău străin treceţi în spate, putem discuta.
Astea sunt registrele?
În ordine alfabetică. Sunt în engleză. E vreo problemă pentru tine?
- Mişcă-ţi fundul, bine? - Ce ai făcut, Art?
Ţi-ai încuiat vreo prietenă în maşina poliţiei?
- Spune-i surorii tale să nu mă mai sune. - Îţi dau un pont.
Plăteşte la timp pensia alimentară şi te va lăsa în pace.
A spus că tu i-ai dat ideea să meargă iar la tribunal.
Nu am bani. Ne-am înţeles asupra banilor.
Cecul pe luna mai a venit în 9 august şi era fals ca o fantomă.
- Fac prea multă muncă voluntară pentru poliţie. - Poate ar trebui să avem o petrecere de milă.
Am vrut s-o plătesc să nu te ia de bărbat.
I-am dat cele mai bune şase luni din viaţa mea.
Ştii ceva? Eşti un scârţar.
Ai făcut-o să sufere. Îi datorezi bani şi trebuie să plăteşti.
- Eşti un ratat! - Pleacă din faţa mea!
Ai găsit ceva?
Mulţumesc.
E totul bine, nu?
Sigur.
Încărcătura vine la 9:30 de la EI Paso. Verifică.
Am încredere în tine.
O împrăştii în toată Siberia, nu?
Exact.
Să întrăm. Stai puţin. Uite care-i treaba.
Ştiu că vrei neapărat să pui mâna pe tipul ăsta, dar asta e treaba poliţiei din Chicago.
Intră prin faţă. Du-te până în spate. Eu asigur spatele. Nu face pe eroul.
Te-ai prins?
Ai înţeles? Te-ai prins? P-asta n-ai învăţat-o la Kiev?
- Nu sunt în vacanţă aici. - Atunci să mergem.
Scuză-mă.
Ai să-mi schimbi o bancnotă de $100?
Mai mici n-am.
Marfa ta e în compartimentul de bagaje.
Hei!
N-ai reuşit, Viktor.
Dă-te la o parte, căpitane.
A omorât un poliţist din Chicago. Chicago pune primul mâna pe el.
Am ordinele mele!
Eşti nebun?
Bine.
Trezeşte-te, Danko. Facem o faptă bună aici. Mişcă-te!
- Nu plec încă, domnule. - Ieşi afară!
Hei!
- Urcă. - Aveai de gând să plecă fără mine?
- Unde ai învăţat să conduci un autobuz? - La Kiev.
- În armată. - Iisuse!
Mergem pe sens interzis. Treci pe partea cealaltă!
Nu asculţi ce-ţi spun!
Cristoase!
Fă dreapta!
Bravo! Asta era un monument al oraşului Chicago!
Unde e poliţia? Nu e niciodată prin preajmă când ai nevoie de ea.
Dacă întorci, te amendează. Unde dracului sunt?
Atenţie!
Rahat!
Rahat! Asta se cheamă "jocul nervilor." Doar că de obicei nu ne jucăm cu autobuzul!
- Ăsta nu e un joc! - Nu zău!
Pregăteşte-te să te apleci!
Nebun nenorocit!
Nenorocitule! Era să ne omori pe amândoi, la naiba!
- Şi pe Viktor! - Să-l ia dracu' pe Viktor!
Eşti nebun? Era să ne omori pe amândoi!
Iisuse Cristoase, omule! Ce dracu' crezi că faci?
Nenorocitule!
Mă ocup eu de asta.
Mă dau bătut. Toată treaba asta e prea rusească.
Hei, Gumby.
Claxonează dacă ai nevoie de mine.
L-ai nimerit?
Frumoasă rafală.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Tot mai mult îmi place modelul sovietic.
Tu ai o problemă de atitudine, Danko.
Sus, centru stânga.
Nu înţeleg sportul ăsta.
Nici nu trebuie. Este complet american.
Trebuie să vă limitaţi la lucrurile la care vă pricepeţi.
Cum ar fi dansul din genunchi; să dresaţi ursuleţii drăguţi pentru circ.
- În Uniunea Sovietică jucăm baseball. - Pe bune?
Îţi baţi joc de mine? N-aveţi nici o şansă.
Ăsta e jocul nostru naţional.
Uitaţi de asta.
Ar fi un campionat mondial al dracului.
Noi vom câştiga.
Danko, vreau să te întreb ceva.
Ţi-aminteşti la autogară, când amândoi pusesem mâna pe Viktor?
Te-ai întors şi ai ţintit arma spre mine.
N-aveai de gând să mă împuşti, nu-i aşa?
Da, aşa mă gândeam şi eu.
Vroiam să mă asigur.
În Uniunrea Sovietică se obişnuieşte...
să faci schimb de lucruri ca suveniruri pentru prietenie.
M-am horătât să-ţi dau asta.
Foarte drăguţ.
Poftim. Vreau să-ţi dau ceasul meu.
Este o minunăţie de tehnologie vestică în valoarea de $1000.
L-am luat cu reducere de la vărul meu.
Mulţam.
Ăsta este...
un ceas est-german de $20.
Mulţumesc.
Suntem ofiţeri de poliţie...
nu politicieni.
Nu e interzis să ne placă unul de celălalt.
Îmi pare rău. Stau cam prost cu rusa.
Baftă.
La revedere.
Traducere şi adaptare, aurafas@yahoo.com.